‫בפרקים הקודמים...‬
‫זאת המשפחה שלנו.‬
‫אחרי שנתדלק את הספינה, נעיר אותם.‬
‫נכבוש את כדור הארץ ונשעבד את כולכם.‬
‫נתענג על בשרכם העדין בקציר אימה שלא היה כמוהו.‬
‫תישאר קרוב לאשתך.‬
‫קח נשק ושמור עליה. - מפני מי?‬
‫הבת שלך?‬
‫אני מחפש אותה. אבוא להודיע לכם כשסטאהמה תהיה בטוחה.‬
‫אם כך, מדובר במרד.‬
‫כן.‬
‫את תעזרי לי לצוד. - מה זה?‬
‫מקל שליטה.‬
‫כך גורמים לכם, משני הצורה, לציית.‬
‫היא הרגה את טומי!‬
‫מכונה הרגה את טומי!‬
‫אתה מבהיל אותי!‬
‫לא!‬
‫אקדח!‬
‫נולן הזה. יש במוחו ארק-טק.‬
‫תיתני להם לקחת אותי לאמריקה הדרומית?‬
‫אני לא רוצה. - את חייבת.‬
‫- אוקלהומה סיטי -‬
‫אם מישהו יכול לשרוד בטבח כזה, סביר להניח שזאת את.‬
‫ברלין?‬
‫ברלין!‬
‫נראה די רע שם בחוץ.‬
‫הרבה גופות, הרבה דם, אבל לא ראיתי את נולן.‬
‫יש לך מושג מה קרה לו?‬
‫מישהו לקח אותו.‬
‫אבל הוא חי, אני חשה בו.‬
‫את חשה בו? - בתוך הראש שלי.‬
‫בסדר, רק רגע.‬
‫כשאגיד לך, תנסי לצאת כמה שיותר מהר, בסדר?‬
‫תעשי את זה.‬
‫עכשיו!‬
‫מה את עושה בשטחי ההפקר?‬
‫הייתי בדרך חזרה להתנגדות.‬
‫שמעתי שנולן ירה בסגנית הקנצלר‬
‫וחשבתי שאמנדה תזדקק לעזרתי.‬
‫זה נכון? הוא באמת ירה בה?‬
‫המחשבה שלו לא הייתה צלולה.‬
‫נראה שמדובר בעניין משפחתי.‬
‫יש בחוץ שלושה פושטים מתים. זאת הייתה מתקפה?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫השיירה יצאה בדרכה לברזיל רק כמה שעות קודם לכן.‬
‫הכול היה שקט, ואז...‬
‫למה עצרנו?‬
‫גזע עץ חוסם את הכביש, אדוני.‬
‫אפשר לעקוף אותו?‬
‫שלילי.‬
‫תפנו את הדרך.‬
‫אתה עדיין רואה אותו, נכון? - כן.‬
‫אבל זה לא יימשך עוד הרבה זמן. - ואז זה התחיל.‬
‫למטה! - מה זה?‬
‫אני לא יודע.‬
‫נולן?‬
‫נולן!‬
‫הוא נעלם, פשוט ככה.‬
‫אנחנו נמצא אותו.‬
‫תודה שלא עזבת אותי.‬
‫את מתכוונת שלא עזבתי שוב?‬
‫כן. לזה התכוונתי.‬
‫בבקשה.‬
‫הוא יבוא.‬
‫עבר כבר הרבה זמן. - הוא הבטיח לבוא כשאהיה בטוחה.‬
‫אם כך ברור שאת לא בטוחה.‬
‫יכול להיות שטבקין החליט‬
‫לתת לבשר מבשרו עדיפות על פני הבשר שלך.‬
‫הוא לא יבגוד בי. לא למענה.‬
‫אז אולי קינדזי הרגה אותו.‬
‫נוכל לשאול אותה כשהיא תגיע. היא בטח תבוא בקרוב.‬
‫אתה מנסה להרגיז אותי. - כן, משעמם לי.‬
‫אני צריך להעביר את הזמן איך שהוא.‬
‫אני לא אוהבת את טבקין.‬
‫לא שאלתי אותך על זה.‬
‫אבל רצית לשאול.‬
‫בגלל זה אתה מתנהג ככה. - לא מדובר בהעמדת פנים.‬
‫המכשף הכניס אותי לביתו‬
‫וסיפק לי הגנה כשהייתי בודדה ומבוהלת.‬
‫הוא הגון, מכובד.‬
‫ממתי את נמשכת לתכונות כאלה?‬
‫טבקין ראוי לכבוד שלי.‬
‫לחיבה שלי.‬
‫אבל לבי...‬
‫הוא שמור רק לך.‬
‫תמיד.‬
‫תורך, יקירה.‬
‫מה עשית לי?‬
‫אתה חזק יותר מכל אומק אחר.‬
‫חזק יותר ממני, חזק מספיק להיחלץ מהכבלים האלה.‬
‫אני מרוקנת את דמך כדי להעסיק את הגוף החזק שלך.‬
‫ככה אתה נשאר חלש.‬
‫את צריכה פשוט להרוג אותי. - להרוג אותך?‬
‫לא.‬
‫אני אוהבת אותך, אבא.‬
‫התנגדות‬
‫כופר.‬
‫זה המניע היחיד שנראה הגיוני.‬
‫איך בדיוק?‬
‫נולן הרג את סגנית הקנצלר, נכון?‬
‫הפושטים תוקפים את השיירה, חוטפים את המתנקש‬
‫ומוכרים אותו בחזרה לקולקטיב הווטאני.‬
‫זו תוכנית טיפשית.‬
‫בסדר, אם התאוריה שלי לא נראית לך, תציעי תאוריה חלופית.‬
‫רגע. - מה?‬
‫הפציעות האלה. ראיתי כאלה בעבר.‬
‫נראה שזה סימן נשיכה.‬
‫בהתנגדות קרו תקיפות של חיות שנראו דומות מאוד לפציעה הזו.‬
‫לא שמעתי על פושטים שמשתמשים בחיות.‬
‫הגופות האלה הושתלו כאן. - בידי מי?‬
‫האומק.‬
‫למה שהם יעשו דבר כזה?‬
‫אני לא יודעת.‬
‫מה מצבו?‬
‫מורדם.‬
‫הוא יהיה בסדר ברגע שהשפעת התרופות תתפוגג.‬
‫מה בנוגע לחומרה שבראשו?‬
‫את מתכוונת לארק-טק? - הוא גורם לזיהום. תוציאי אותו.‬
‫זה יהרוג אותו. - את מסרבת פקודה?‬
‫אין לי באמת אפשרות כזאת, נכון?‬
‫למה תקפת את השיירה? זאת אומרת, למה להחזיר אותו לכאן?‬
‫בחרתי בבן האנוש הזה‬
‫למכושף שלי, ‬
‫לחיית המחמד שלי.‬
‫למה בו? - תסתכלי עליו.‬
‫כל כך אצילי, כל כך גאה.‬
‫הוא יפה בעיניי. ובעינייך? - הוא לא מהמגדר המועדף עליי.‬
‫הוא התייחס אליי יפה כשראשת העיר ירתה בי.‬
‫הוא נתן לי מעיל להתחמם בו.‬
‫לא יכולתי לאפשר לקולקטיב הווטאני לאסור אותו ולהרוג אותו.‬
‫אבל אין בעיה אם אהרוג אותו בניתוח?‬
‫אין לי תועלת בו כשהוא מקולקל ככה.‬
‫אני יכולה לדבר בחופשיות?‬
‫כן.‬
‫אני חושבת שאת המקולקלת.‬
‫אני לא יודעת אם מדובר בטראומה‬
‫או אם פשוט נולדת פסיכופתית, ‬
‫אבל חסר לך בורג בראש.‬
‫את יודעת שאני יכולה לשאת אכזריות טוב יותר מרוב האנשים, ‬
‫אבל מה שעשית לאביך...‬
‫זה חולני.‬
‫את מחליאה אותי. זאת האמת.‬
‫צאי מכאן.‬
‫את זקוקה לי שאבצע את הניתוח.‬
‫אעשה אותו בעצמי.‬
‫תחזרי להתנגדות ותמשיכי לאסוף.‬
‫את לא יודעת מה את עושה. - עכשיו.‬
‫כן, בוס.‬
‫כל מה שתגידי.‬
‫להתראות, נולן.‬
‫משהו קרה.‬
‫מה את אומרת.‬
‫לא.‬
‫לא, אני כבר לא חשה בנולן.‬
‫הוא נעלם.‬
‫שלום.‬
‫קינדזי?‬
‫הנה, שתה.‬
‫איפה איריסה? - בהתנגדות.‬
‫מספרת לכולם שנהרגת במתקפת פושטים.‬
‫בלילה שבו כלאו אותך, איריסה פנתה לאבי בדמעות.‬
‫היא התחננה שנעזור לה לחלץ אותך.‬
‫רקמנו תוכנית יחד.‬
‫אם כך המתקפה הייתה... - מעשה רמייה הכרחי.‬
‫ומישהו נהרג?‬
‫אל תאשים בכך את בתך. תאשים אותי.‬
‫אוי, לא.‬
‫הקולקטיב הווטאני רצח את בני מיננו. אני לא אתנצל על כך שהרגתי אותם.‬
‫בסדר, נשמע הוגן.‬
‫עשיתי דברים גרועים יותר בעצמי.‬
‫אז יש תוכנית?‬
‫אתה ואני ניסע לרנקור פלאטס.‬
‫ואיריסה?‬
‫איריסה תצטרף אלינו כשתהיה בטוחה שמאמינים לסיפור שלה בקולקטיב הווטאני.‬
‫בסדר, אז...‬
‫אז הפושטים יואשמו במתקפה.‬
‫התנגדות תהיה בטוחה.‬
‫תוכנית הגיונית. מה עשית לי?‬
‫הוצאתי את הברזל מהראש שלך. - לא.‬
‫לא, הרופאה ניסתה ואמרה שאי אפשר לעשות את זה.‬
‫אני בת אומק. הכול אפשרי בשבילי.‬
‫ואיריסה?‬
‫לא קרה לה כלום כשהוצאת את הארק-טק?‬
‫לא. כמוך.‬
‫הסתכנת מאוד למעננו.‬
‫תודה.‬
‫אני יכול לשאול למה?‬
‫אנחנו שונאים את הקולקטיב לא פחות מכם.‬
‫עכשיו תנוח.‬
‫אין לך שום סיבה לדאוג.‬
‫אתה בטוח, אתה בריא‬
‫ואתה חופשי. - בינתיים.‬
‫נלחמת למען אחרים במשך זמן רב.‬
‫טיפלת בכולם חוץ מאשר בעצמך.‬
‫תן למישהו אחר לטפל בך עכשיו.‬
‫שמחתי כשירית בפוליטיקאית הקאסטיתיאנית ההיא.‬
‫הזכרת לי את אבי.‬
‫איך שהוא היה פעם.‬
‫מסוכן, חזק, אכזרי.‬
‫רק שתדעי שאני לא גאה בעצמי על שהרגתי את סגנית הקנצלר.‬
‫לא שלטתי בעצמי.‬
‫הארק-טק שבראש שלי גרם לי להזיות.‬
‫איזה מין הזיות?‬
‫ראיתי את עצמי.‬
‫מבחוץ.‬
‫הייתי חייל.‬
‫וידעתי רק להרוג.‬
‫הצל הזה של עצמך...‬
‫בשפת האומק קוראים לזה "טוביק נילוסי".‬
‫ "הד הלוחם" שלנו.‬
‫זה קורה לכם כל כך הרבה שהמצאתם לזה שם?‬
‫מדובר בתחושה, בדחף.‬
‫כשכל הקולות האחרים בראשך אומרים לך "לא", ‬
‫הד הלוחם שלך אומר "כן".‬
‫והד הלוחם שלך הוא שאמר לך להרוג את כל הווטאנים בפשיטה?‬
‫אתה שופט אותי. - לא, לא.‬
‫לא, אני רק דואג לאיריסה.‬
‫היא בטח נלחצה כשהתחלת לפזר גופות.‬
‫כן, בהתחלה.‬
‫אחר כך היא הבינה שזה נחוץ.‬
‫כן, טוב. הילדה הזאת מעשית במיוחד.‬
‫אני אשמח לדבר איתה.‬
‫יש לך מכשיר קשר כאן?‬
‫הרחפנים שיבשו את אות התקשורת.‬
‫תוכל לדבר איתה אחר כך. - כן, כשנגיע לרנקור פלאטס.‬
‫אמרת לי.‬
‫איריסה מעמידה את אהבתה אליך לפני כל דבר אחר.‬
‫היא בת טובה. אתה צריך להתגאות בה.‬
‫אני גאה בה.‬
‫אני גווע ברעב.‬
‫אני יודעת להכין פנקייקים. - לא, לא. אני אטפל בזה.‬
‫את בטוחה שאת לא רוצה כלום? - לא.‬
‫אני אלוף בהכנת טוסטים עם גבינה.‬
‫התכסיס הוא למרוח חמאה על שני הצדדים של הפרוסה.‬
‫אכזבת אותי.‬
‫אחזור בקרוב.‬
‫אני רוצה שניים על הגג, ‬
‫שניים ליד דלת הבית ושניים צמודים לאשתי כל הזמן.‬
‫עליכם להגן עליה בחייכם אם יהיה צורך.‬
‫אמרתי משהו מבדר?‬
‫שמע, ויזו.‬
‫בתמורה לכסף שלך, אני אעמוד בחוץ‬
‫עם רובה גדול כדי להבריח אנשים, ‬
‫אבל אם העסק ייעשה רציני...‬
‫אין סיכוי שאמות כדי להגן על בית מלא בבוגדים.‬
‫אנחנו יודעים מי הרג את רייגה ואת שאר אנשיך.‬
‫אנחנו לא יכולים להוכיח, אבל אתה עשית את זה.‬
‫בוס.‬
‫מה אתה אומר?‬
‫רוצה שנסתלק?‬
‫אם וכאשר יגיע הרגע, אני בטוח שתעשו את הדבר הנכון.‬
‫אם לא, ‬
‫השיחה הזאת תימשך עד סופה.‬
‫גשו לעמדות שלכם.‬
‫אסור לך להשאיר אותנו איתם.‬
‫ד"ר יוול לא עונה במכשיר הקשר שלה. אני מוכרח למצוא אותה.‬
‫אבל טבקין...‬
‫ההנחה היא שטבקין עומד לצד בתו, ‬
‫וכמעט בלתי אפשרי להרוג אותו, זוכרת?‬
‫אם מישהו יודע איך הורגים בן אומק בוגר, יוול היא מי שיודעת.‬
‫הגברים האלה יבגדו בנו בהזדמנות הראשונה.‬
‫לא הצלחתי למצוא טובים יותר.‬
‫אנחנו לא ממש אהודים בימים אלה. - תנו לי אקדח.‬
‫אל תהיי מגוחכת. - אני אלחם למענך, פה-וי.‬
‫אמות כדי להגן עלייך, אם יהיה צורך.‬
‫נצרת הבטיחות בצד.‬
‫אני אחזור בקרוב.‬
‫תשמרי עליה.‬
‫אז איפה אנחנו?‬
‫בסנט לואיס הישנה? - במקום פרטי.‬
‫איפה איריסה? את האמת הפעם.‬
‫עם השיירה, לכודה מתחת לקורת ברזל.‬
‫היא תמות בקרוב, אם זה לא קרה כבר.‬
‫המידע הזה מרגיז אותך? - כן.‬
‫יופי. כי אתה הרגזת אותי.‬
‫למה? כי אני לא אוהב שמשקרים לי? כי אני לא רוצה להיהפך לארוחת צהריים?‬
‫הייתי מטפלת בך.‬
‫בקציר האימה הייתי שומרת עליך ונותנת לך עדיפות.‬
‫היית זוכה למעמד הגבוה ביותר מבין העבדים.‬
‫לא היית סובל רעב או מחסור כלשהו.‬
‫כן, הסיפור נפלא, אבל הוא לא היה נגמר טוב.‬
‫היית חי חיים שלמים וזוכה למוות מכובד.‬
‫אבל עכשיו?‬
‫עכשיו אתה סתם אוכל.‬
‫מה זה? מישהו בא לבקר?‬
‫אם בני האומק לקחו את נולן, הם הרגו הרבה אנשים בדרך.‬
‫שלום, בתו של נולן.‬
‫שומרת החוק.‬
‫אנחנו יודעים שתקפתם את השיירה ושניסיתם להפליל פושטים.‬
‫באת כדי לעצור אותי? - אני רוצה רק את נולן.‬
‫אני מניחה שהוא עם אבי. - איפה?‬
‫אי שם בשטחי ההפקר, בורחים מהצדק הווטאני.‬
‫זאת אומרת שטבקין תקף את השיירה?‬
‫אנשי הקולקטיב טבחו בבני מיננו.‬
‫אבי היה מרוצה כשנולן הרג את סגנית הקנצלר שלהם.‬
‫הוא החליט לשחרר את נולן מידי האויב המשותף שלנו.‬
‫לאבי יש חולשה לגזעים נחותים יותר, אבל בעיניי אתם חיות.‬
‫אם אתן לא מאמינות לי, תעיפו מבט מסביב.‬
‫נעשה את זה.‬
‫בדקתי את הגג ובמבנים הסמוכים.‬
‫מצאת משהו במכרות? - לא.‬
‫אבל המנהרות האלה עמוקות מאוד. נצטרך כמה ימים כדי לחפש בכולן.‬
‫אין לנו זמן לזה.‬
‫יש לך מכשיר קשר? - לא.‬
‫שלי לא פועל.‬
‫אנחנו צריכות להודיע לאמנדה ששיירת הקולקטיב הותקפה.‬
‫אני לא הולכת.‬
‫חשבת שיכול להיות שקינדזי דוברת אמת?‬
‫אני לא בוטחת בה. - גם אני לא.‬
‫זה לא אומר שהיא בהכרח משקרת.‬
‫שומר החוק.‬
‫תעזור לי.‬
‫איזה מין קרקס מפלצתי אתם בונים כאן?‬
‫בתי אחראית לכך.‬
‫מה המטרה שלה?‬
‫מלחמה. זה מה שהבטחתי לה.‬
‫כשהקולקטיב הווטאני פגע בצי שלנו, קינדזי ואני הלכנו לאיבוד.‬
‫ידענו שמשני הצורה מצאו כוכב לכת שאפשר להתיישב בו, ‬
‫אבל לא ידענו איפה הוא.‬
‫נסחפנו חסרי מטרה בחלל‬
‫וחיפשנו אות שיוביל אותנו לארקים הווטאניים‬
‫ולמקום שהם מצאו.‬
‫כדור הארץ.‬
‫לא ידענו שזה שמו, אבל כן.‬
‫לאורך המסע הארוך, השנאה החזיקה אותי חי, ‬
‫ממוקד.‬
‫קינדזי צפתה בי ולמדה לשנוא.‬
‫אני לימדתי את בתי.‬
‫פנטזיות על נקמה כסיפורים לפני השינה, ‬
‫לילה אחר לילה.‬
‫שנה אחרי שנה.‬
‫זה בטח עזר לה להישאר בחיים, נכון?‬
‫אבל באיזה מחיר? - תמיד משלמים משהו, נכון?‬
‫הייתי אב גרוע, לצערי.‬
‫אתה לא לבד, ידידי.‬
‫קחו את זה ותחזרו לעמדות שלכם.‬
‫את מוכשרת מאוד. - תודה.‬
‫את יודעת לארוג? - מעולם לא ניסיתי.‬
‫שבי לידי.‬
‫בינתיים תתאמני בליפוף החוט.‬
‫ככה.‬
‫אני אוכל להכין מצנפת ללוק. - איזו שאפתנות.‬
‫מה שלום הקטן?‬
‫הוא זוחל עכשיו.‬
‫מתחיל לדבר.‬
‫ואלק?‬
‫הוא נפלא עם התינוק.‬
‫אבל הוא עדיין מתקשה עם החיתולים.‬
‫הוא לא מהדק אותם מספיק.‬
‫הראיתי לו שוב ושוב, ‬
‫אבל הוא לא לומד.‬
‫אולי הוא נהנה שמראים לו.‬
‫מה יש, אנדינה?‬
‫תאמרי את אשר על לבך.‬
‫אני אוהבת לבלות יחד איתכם.‬
‫אני מרגישה קרובה אלייך ואל משפחתך.‬
‫אבל אני לא טיפשה.‬
‫אני יודעת שזה לא יימשך.‬
‫מה לא יימשך?‬
‫את בת שאנז'ה.‬
‫אני עובדת משק הבית.‬
‫המשבר הזה יחלוף בקרוב, ‬
‫והכול יחזור להיות כשהיה.‬
‫זה טבעי.‬
‫כל אחד יכול לשפר את מעמדו באמצעות נישואים.‬
‫זה אחד ההיבטים היפים בתרבות שלנו.‬
‫תחזיקי את היד שלך ככה.‬
‫תודה.‬
‫כשכריסטי מתה, ‬
‫לוק המסכן איבד את היקר מכול.‬
‫את נכנסת לתמונה.‬
‫טיפלת בו.‬
‫עשיתי כמיטב יכולתי.‬
‫אני יודעת.‬
‫גם לבני יש צרכים.‬
‫מה את מנסה להגיד?‬
‫סתם שיחה בטלה עם חברה נאמנה.‬
‫תבטיחי לי שזה לא ישתנה לעולם.‬
‫אני חושבת שעם הזמן, ‬
‫אם אמשיך ללחוש באוזנו, ‬
‫אולי אצליח לשכנע את אלק לסלוח לך.‬
‫והתינוק?‬
‫אני יכולה להביא אותו לכאן בחשאי.‬
‫זה יהיה מעשה של טוב לב.‬
‫ואולי יום אחד, ‬
‫כשאתחתן עם בן שאנז'ה, ‬
‫נוכל לשתות תה יחד כשוות.‬
‫יש לך כישרון טבעי.‬
‫מרשים מאוד.‬
‫קונרד וון באק זרק אותך מהבית?‬
‫באתי לעזור.‬
‫אני לא זקוקה לעזרה.‬
‫בטח לא ממך.‬
‫אני חושבת שכן.‬
‫נולן לא הגיע לברזיל.‬
‫איפה איריסה עכשיו?‬
‫נשארה שם בתקווה שקינדזי תוביל אותה לנולן.‬
‫מה את עושה?‬
‫אני לא אוכל לעזור לך אם לא תסבירי לי מה את עושה.‬
‫מגנה על העיר.‬
‫כשאת מחטטת בכביסה מלוכלכת?‬
‫התקיפה המבוימת של קינדזי לא שיטתה בך ובאיריסה, ‬
‫אז למה שאנשי הקולקטיב ייפלו בפח?‬
‫בסדר, צודקת.‬
‫הם יספרו את הגופות ויראו שנולן ואיריסה אינם.‬
‫ויאשימו את התנגדות.‬
‫ראשת עיר בת אנוש שתומכת בקצב מיוסמיטי.‬
‫לקיצונים בקולקטיב תהיה סיבה טובה לתקוף.‬
‫אלא אם כן, כמובן, נולן ואיריסה נהרגו במתקפה למרבה הצער.‬
‫חיפשתי אותך בכל מקום.‬
‫טוב, לא הייתי בכל מקום.‬
‫אני צריך לדעת מה הדרך הכי טובה להרוג אומק.‬
‫אני יודע שקליע יעצור את הבת, ‬
‫אבל אמרו לי שלטבקין יש...‬
‫זה דם?‬
‫המטופל שלי מת.‬
‫מת ממה?‬
‫זן חדש של קדחת דימומית.‬
‫הקאסטיתיאנים... - כולם עלולים להידבק.‬
‫ותאמין לי, החיידק הזה מרושע.‬
‫תמות כשאתה מדמם מעיניך.‬
‫מאוזניך.‬
‫מכל הגוף.‬
‫אם החיידק יתפשט, בני האומק יהיו הדאגה האחרונה שלך.‬
‫מה זה?‬
‫חיסון.‬
‫אין לי מספיק לכולם, אז חשוב לא לדבר על זה.‬
‫לא כדאי לזרוע בהלה.‬
‫הזרוע השנייה.‬
‫תניח לנשק, מותק.‬
‫גם סטאהמה זקוקה למנה.‬
‫ואלק.‬
‫ולוק.‬
‫תקפידי ש...‬
‫אני אגיע לכולם בסופו של דבר.‬
‫בת האומק תוודא שזה יקרה.‬
‫אין לי שום סיכוי לגרור מכאן את הגופות בעצמי.‬
‫כמו שאמרתי, באתי לעזור.‬
‫כמה זמן תישארי?‬
‫כל עוד תזדקקי לי.‬
‫קונרד מבין.‬
‫התגעגעתי אלייך.‬
‫גם אני.‬
‫אנחנו מתחילים להתקדם סוף סוף.‬
‫בסדר.‬
‫בוא נוריד את זה...‬
‫קינדזי!‬
‫תפסיקי! ברגע זה!‬
‫תפסיקי!‬
‫בסדר.‬
‫הגיע הזמן לאכול.‬
‫תתרחקי ממנו!‬
‫אם תיתן להם לצאת מכאן, הם יחזרו חמושים ויהרגו אותי.‬
‫ואולי גם אותך.‬
‫חסתי על חייך כי אני אוהבת אותך.‬
‫תצטרף אליי.‬
‫תניף את הגרזן הזה.‬
‫ותגן על בתך.‬
‫על דמך.‬
‫תהרוג את שניהם ואז נפתח‬
‫בקציר האימה.‬
‫זה לא הקרב שלכם. לכו. - לא.‬
‫היא לא יכולה לפגוע בי.‬
‫אני לא יודעת, אבא.‬
‫איבדת הרבה דם.‬
‫אם בכוונתך להילחם בי, ‬
‫תעשי את זה בכבוד. לא‬
‫בעורך השני.‬
‫אנחנו חייבים לעזור. - לא, נולן. אין לנו נשק.‬
‫אנחנו זקוקים לסיוע.‬
‫זלזלת בערכי, בת.‬
‫שברת את לבי.‬
‫בבקשה.‬
‫אבא, סלח לי.‬
‫אעשה כל מה שתגיד.‬
‫תחזרי לתא השינה.‬
‫כן. - תישארי שם.‬
‫כמובן.‬
‫ולעולם לא‬
‫תסרבי שוב לפקודה שלי.‬
‫לעולם לא.‬
‫תישבעי!‬
‫בחיי אחינו ואחיותינו.‬
‫אני נשבעת.‬
‫אני מוחל לך.‬
‫אתה זקן וטיפש.‬
‫לא השארת לי בררה.‬
‫חייבים להזעיק עזרה.‬
‫בואי.‬
‫- שנת ארץ 1978, מערכת גליז 783 -‬
‫- 19.6 שנות אור מכדור הארץ -‬
‫סורק תדרי רדיו.‬
‫אין שם כלום.‬
‫נשארנו לבד.‬
‫האויבים שלנו לא רחוקים.‬
‫אל תשכחי לעולם.‬
‫המשימה שלנו עקרה.‬
‫לעולם לא נמצא את העולם החדש שהווטאנים נמלטו אליו.‬
‫התאזרי בסבלנות.‬
‫ציף, ציף, ציף‬
‫אדום החזה‬
‫ציף, ציף, ציף‬
‫אדום...‬
‫החזה?‬
‫זו לא שפה ווטאנית.‬
‫מאיפה האות הזה מגיע?‬
‫הבית החדש שלנו!‬
‫החובה מנחה את ידי.‬
‫הכוח שלך יהיה שלי.‬
‫ואני נשבעת שהעולם הזה‬
‫ישלם על שסכסך בינינו.‬
‫אחים ואחיות.‬
‫הגענו הביתה.‬
‫אני מדברת אליכם בשפתו של העולם החדש הזה.‬
‫הגיע הזמן להקיץ ולכבוש את העולם שהובטח לנו לפני זמן רב כל כך.‬
‫עלינו לחגוג את זכותנו האלוהית המתנשאת מעל זכויותיהם של כל השאר.‬
‫הבשר שלהם הוא שמזין את שלנו.‬
‫הגיעה העת לקציר האימה.‬
‫הגיע הרגע לקום ולכבוש.‬
‫תרגום כתוביות: דנה סבן‬